Må jeg være med?
Har du kugler?
Jep.
Okay.
Tak.
Det var så lidt.
Hvad hedder du så?
Louis. Og dig?
Alan.
Du er da ikke herfra, er du?
Nej, jeg er her kun i dag med mine forældre.
Hvad er der?
Hvad er der derovre?
Lad nu være, vi må ikke engang være her.
Kom nu.
Vent på mig.
Lad os gå ned igen.
Nej.
Lad være.
Alan, lad nu være!
Se, det var ikke så slemt.
Du skal bare ikke kigge ned.
Louis!
Kom nu!
Se selv? Den er solid nok.
- Louis! - Jeg kan ikke røre mig!
Kom nu!
Alan, hjælp mig.
Vent!
Nu kommer det. Bare slap af.
Du klare det fint.
Okay. Bare et par sekunder mere.
Her kommer det, søde.
Bare bliv ved med at trække vejret.
Okay, hovedet kommer nu. Meget fint.
Perfekt. Det går fint.
Et pres stort pres mere, søde.
Sådan. Træk vejret.
Det kommer.
Pres, pres, pres!
Sådan, ja.
Det blev en dreng.
Er han okay?
- Han er perfekt. - Han er fin. Han er fin.
En smuk søn.
Smuk. Han er smuk.
- Klarede vi den? - Han har det godt, skat.
- Han er smuk. - Han er perfekt.
Tillykke, far.
Her kommer han.
Du klarede det flot.
Hej. Det er okay.
En smuk dreng. Du klarede det virkelig flot.
Han har åbne øjne. Han kigger på dig.
- Hvad skal han hedde? - Danny.
Danny.
Danny, kom her, søde. Kom væk fra myrerne.
Se, vores myre er dem, som spiser bedst i hele nabolaget.
Helt ærligt.
Det må jeg gøre senere.
Jason, mine mænd tog din mands skyder.
Det kan de ikke. Den sidder fast på hans ben. Se selv.
Åh, Gud.
Det er mig, mand.
Det er mig.
Danny, lad være med at drille din lillebror.
Hvad er det for en musik, du bruger? Jeg kan virkelig godt lide den.
Hvad det end er, så er det fantastisk.
Den passer virkelig -
Jeg ved ikke...
- til hans liv, på en måde.
Hvad så Danny tegner du stadig?
Nej.
Ikke? Ville du ikke være kunstner?
Det er noget af åbningssekvensen.
Resten behøver lidt rettelser.
Lige nu er vi oppe på 1 time og 40 minutter.
Det er fint.
Jeg skulle bare lige smugkigge -
- før fremvisningen i morgen.
Bare så du ved det.
Du har gjort et virkelig godt stykke arbejde, mr. Hakman.
Du har ramt ham lige i øjet.
Det var så lidt.
Man kunne vel ikke...
Der var en fisketur, da vi var 13.
Bare Danny og mig og far...
- Ved The Cape. - Ja, den tur.
- Utroligt, jeg kan stadig huske den dag.
Du har ønsket den specielt. Så den er der.
Godt, så går jeg nu.
Lukker Zoe projekt D. Monroe, råskitse version 6.
Åbner D. Monroe, scene 127-Q.
For Guds skyld.
Jeg bad dig holde kæft!
Danny! Danny, stop!
Du...
Du fortjener det, luder!
Nej!
Nej! Åh, Gud! Lad nu være.
Nej! Stop! Nej! Du slår mig ihjel!
Stop!
Scene 127-Q slettet.
EYE Tech introducerer -
- den niende generation af Zoe implantatet -
- fra vores familie til jeres.
Tror du, vi får råd til en?
Ja, da.
Det håber jeg.
Vi kunne spare op. Det er det værd, tror jeg.
Undskyld mig.
Pigen her var et komplet vrag.
Druk, stoffer ind og ud af skoler.
Så bliver hun 21 -
og finder ud af, at hun har et Zoe implantat.
Fuldstændigt forvandlet. Hun bliver som genfødt.
Det, at hun ved, at nogen en dag vil kigge -
- forandre hende til et venligt, høfligt og kærligt menneske.
Hvad skete der så?
Hun begik selvmord.
Hun hoppede ud fra hendes altan -
på 27 etage og landede lige på hovedet.
Implantatet fordampede øjeblikkeligt.
Charmerende historie, Hasan. Fortsæt endelig.
Alan! Det var vel nok en fornøjelse.
Alan!
Michael, det er Alan Hakman.
- Hej. - Hej.
Det er en ære at møde dig.
Mike er min nye assistent.
Hvad skete der med Eddie?
Han gik op i limningen. Han var for anspændt.
Hey, Alan, har du set disse?
De er over hele byen.
Anti-Zoe hippierne har altid virket lidt skøre på mig.
Men nu syntes de bare tossede.
Lyt.
"Det er ikke vores ret at se gennem andre folks øjne."
"Det er for Gud og Gud alene."
For resten, hvordan går Monroe projektet?
Fint.
- Kun fint? - Bare fint.
Michael, det er et stort privilegium for dig -
- at møde denne mand.
Han er den bedste beskærer i byen.
- Hvem er din assistent? - Jeg har ingen.
Jeg har nemlig en ven, der gerne vil ind i faget.
Jeg bruger ikke assistenter.
Har du noget til mig, Thelma?
Direkte til arbejdet.
Jeg fik en sag i sidste uge, som jeg sendte videre -
- og jeg tror, at det lige er noget for dig.
Du kender Charles Bannister?
Hans enke leder efter en beskærer.
Bannister, EYE Tech advokaten?
Han var på joggingtur og fik et hjerteslag.
Et øjeblik. Har EYE Tech frigivet de billeder?
Jennifer Bannister vandt retssagen mod dem -
- og krævede sin mands implantat.
Hun insisterede på at få sin egen beskærer.
Og med god grund.
Vi kunne have taget det job.
Efter Caldwell har vi ikke noget at lave.
Jeg kan ikke lide det beskidte materiale.
Det giver mig mareridt.
Og det svin til Bannister -
- han er mennekeligt affald.
Jeg kastede et blik på materialet og sendte det straks tilbage.
Hun ville kun have mig, fordi du var optaget af Monroe.
Det var dig, hun ville have.
- Jeg er ledig. - Godt.
Vores ven Alan -
- det er hans speciale, så at sige.
Hvis du ikke kan holde ud at kigge på det, så kan han.
Jeg fortæller hende, at du kommer forbi i morgen.
Hun venter dig.
Vi skal faktisk gå nu.
- Nå ja. Fremvisningen er om to dage -
- og vi er stadig ved klipningen.
De satans sidste øjebliks job.
Thelma, lad bare være. Det holder dig ung.
Alan.
Hasan.
Hey, Alan, jeg har arbejdet på -
- et nyt sorteringsprogram til guillotinen -
- og jeg ville gerne høre din mening om det.
Måske en anden gang.
Ja, måske en anden gang.
Læg den på arkivet. Men forsigtigt.
- Okay. - Godt.
Delila, står selvmord under emnet selvhjælp?
Hvad laver du her?
Jeg vil bare snakke.
Jeg har travlt.
Vi har stadig åbent. Det er 11.30 myldretiden.
Bøgerne flyver ned af hylderne.
Vi lukker om 20 minutter.
Det her er spændende.
Du har aldrig inviteret mig før.
Du har altid villet se mit arbejde.
Hvorfor arbejder du altid?
Jeg er spændt på, hvad du bruger al din tid på.
Guillotinen.
Du er som en bedemand -
- eller en præst -
- eller en konservator.
Eller dem alle sammen.
Jeg mener -
- du ser liv efter liv.
Vi andre har kun et liv.
Hvordan er folks liv?
Giver de nogen mening?
Det hele virker så massivt og tilfældigt.
Har du nogensinde været til en fremvisning?
Nej... Det vil sige...
En gang for nogle år siden.
Hvems?
Min tidligere kærestes.
Men jeg kunne ikke klare det. Jeg blev ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi det var bare ikke...
Det var ikke ham.
Og jeg ville huske ham på min egen måde.
Sæt dig ned.
Tak.
Det er, som om du har læst mine tanker, Alan.
Jeg har denne tilbagevendende drøm, hvor jeg bliver yngre og yngre.
Wow.
Hvad med alle stykkerne i mellem?
Det er et resume.
Præcist, symmetrisk.
Sådan ser verden ud for mig -
- som jeg ser det.
Hvordan gør du det?
Det er det, jeg er født til at gøre.
Det er også meningen, at du skal leve dit eget liv.
- Hey. - Hey.
Huset var stort -
- enormt -
- som det her.
Vi var ligeglade med, hvis hus det var,
Det føltes farligt at være der.
Det var spændende.
Jeg kan se græsset for mig.
Jeg kan høre, det knitrede under vores fødder.
Og så startede sprinklerne -
- rundt omkring os -
- og vi løb.
Jeg husker det, som var det i går.
Husker du nogle øjeblikke med din datter?
Det her er ikke længe siden.
Vi så Isabel optræde i et skoletalentshow.
Hun var pragtfuld den aften.
Jeg tror, at både Charles og jeg følte -
- hvilken dejlig ting en familie var.
Vi følte det sammen.
Hun var oppe på den scene.
Åh, altså.
Undskyld mig.
Jeg ved, at det er hårdt, fru Bannister -
- men det er vigtigt.
Det er fundamentet i en beskærers arbejde.
Jeg vil gerne have, at du og din familie -
- hjælper mig med at udvælge de øjeblikke, som I vil beholde.
Jeg kan ikke yde din mand retfærdighed -
- hvis ikke jeg lære ham at kende gennem dig.
Jeg har hørt, at du var den bedste -
- at du ville vide, hvordan du skulle beskære Charles.
Min ægtemand var en stor mand, Mr. Hakman.
Han fortjener, at blive husket, som en stor mand.
Efter mit første snit -
- bliver jeg nødt til at tale med Isabel.
Er det nødvendigt?
Der er intet af det I kan fortælle mig -
som jeg ikke vil få at vide alligevel.
Selvfølgelig. Ja.
Rom.
Ring venligst til EYE Tech opbevaringen.
Sig at Mr. Hakman er på vej.
Så gerne, frue.
Tak.
Jeg har...
Jeg har set fremvisninger, hvor beskærerne har været skødesløse.
Uden respekt for de afdøde.
De døde betyder ikke noget for mig, fru Bannister.
Jeg tog dette projekt i respekt for de efterladte.
Brug din egen hukommelse!
Lev i dag!
Du er ansvarlig for dette, dit misfoster!
Hvorfor går I ikke bare hjem?
Gå nu bare hjem. Vis noget respekt.
Luk øjnene op.
Jeg er ked af det, fru Monroe. Det har aldrig været så slemt før.
Så det er ham?
Det er ham.
Caroline, klarer du det?
Du har gjort det godt.
Hej. Det er okay.
Han har åbne øjne. Han kigger på dig.
- Hvad skal han hedde? - Danny.
- Hej, Danny. - Forsigtigt.
Hey, Daniel, der er besøg til dig.
Se. Alle er her. Se.
- Der er bedstemor. - Se. Det er bedstemor.
Hvordan har du det, Eliza?
Jeg har det godt. Virkelig godt.
- Pragtfuldt. - Se hvad jeg har lavet.
Det ser virkelig flot ud, Danny.
Gå så over og vask penslen af.
Hej!
Kom nu, onkel. Giv os en bøf.
Sæt dig i skyggen, skat.
Hvad så, Danny, tegner du stadigvæk?
Nej.
Ikke? Ville du ikke være kunstner?
Ikke mere.
Ikke? Hvad vil du så være?
Læge.
Læge, javel. Smart knægt.
Så tjener du gode penge.
Hvorfor læge?
Jeg vil hjælpe folk, hvis de er kommet til skade.
Hør lige den knægt.
Du har et godt hjerte, Danny.
Det er alt, du behøver i livet.
Kom nu. Vær en god dreng og spis din frokost.
Nu laver jeg første snit her.
Giv mig en nr. 17, tak.
Faktisk Professor, så tror jeg, at en nr. 12 -
- vil være bedre egnet.
Det er korrekt. Nr. 12, tak.
Tak, Hr. Monroe.
Hej, jeg er doktor Daniel Monroe.
Jeg har lagt mærke til dig på hospitalet de sidste dage -
- og jeg har bemærket, at du er den smukkeste af alle.
Jeg tænkte på, om du måske havde lyst til -
at spise middag med mig en dag?
Det ville være dejligt.
Du holdt længere end jeg troede du ville.
Kom nu, Danny-drengen.
Det er en underlig profession du har, ikke Alan?
Du tager folks liv og laver løgne ud af dem.
Fletcher. Det er vel nok længe siden.
8 år.
Ja. Jeg har desværre ikke tid lige nu.
Kom nu! Tale!
- Sig noget. - Tale.
Jeg vil gerne takke alle. Og det mener jeg.
Dette er den bedste fødselsdag, jeg har haft.
Hvordan kan du håndtere det, Alan?
Folk sover og skider...
stjæler fra hinanden...
manipulere hinanden...
obskøniteten?
Jeg kan ikke tale. Jeg arbejder.
Nu såre du mig.
Det er ikke derfor, jeg er her.
Jeg er helt booket op de næste 2 måneder.
Nej, nej, nej. Jeg har ikke et job til dig.
Du har noget, jeg skal bruge.
Hvad skulle det være?
Jeg ved, du har taget Bannisterprojektet -
- og jeg vil have det.
Jeg troede, at du havde kvittet beskæring.
Jeg tilbyder dig 500.000 dollar kontant.
Hvad? kodekset?
Gider du glemme det skide kodeks og blive voksen?
Det her er det virkelige liv.
Hey, har du ændret farven på vores fiskebåd?
- Det ville jeg aldrig gøre. - Er du sikker?
Jeg husker den som værende grøn, ikke rød.
Mærkeligt. I alle mine minder i den båd -
- har den været grøn. Jeg kom lige i tanke om det.
Måske var den grøn.
Vil du have mig undskyldt? jeg bliver nødt til at gå.
OK. Smut, smut, smut.
Flot arbejde, Mr. Hakman.
Jeg vil have dig i tankerne, når det kommer til mig.
Ah, ja, spørgsmålene. "Jeg husker det anderledes"
"Er du sikker, at det var sådan det var?"
Nogle af os følger stadig kodekset, Fletcher.
Vi stak ikke halen mellem benene. Vi har, det der kræves.
Hvad kræver det, Alan?
Desillusion, besættelse, skyld?
Jeg har ingen af delene -
- i hvert fald ikke så meget som du.
Vi tales ved.
Vent!
Han var også sådan en god far.
Da hans søn havde fåresyge? Åh, Gud!
Jeg var så rørt.
Den tid med partnerne. Skulle man tro det?
Det var den fremvisning din mand fortjente, Caroline.
Han var virkelig noget specielt.
Tak, Nathalie.
Ja! Danny! Danny!
Undskyld mig.
Mr. Hakman.
Fru Monroe.
Hvorfor er de tatoverede på den måde?
Jeg er ikke sikker.
De er så groteske, er de ikke?
Må jeg kondolere?
Tak.
Se! Det er beskæreren!
Luk øjnene op!
Hey! Tilbage! Tilbage!
Hold afstand!
Modtager Zoe arkivet, Charles Bannister.
Bearbejder 544.628 livstimer.
Sorterer livsfiler.
Barndom...
Søvn...
Pubertet...
Spisning...
Underlig fase...
Kærlighedslivet...
Fristelser...
Personlig hygiejne...
Religion...
Tragedie...
Bryllup...
Onani...
Frygt...
Fysisk træning...
Vækstforøgelse...
Universitet...
Vold...
Skole...
Kurmageri...
Karriere...
...disse dokumenter...
og jeg er ret bekymret for Eye Techs troværdighed.
Hvis noget af dette slap ud -
- kunne det være ødelæggende.
Vi har 1,2 milliard, som vi vil investere -
- og jeg tænker på med Eye Tech, om der...
Hvad synes du?
Jeg elsker det. Tak, Charles.
Hej Joey, hjælp mig med at bygge et sandslot.
Her. Brug min skovl.
Tillykke med bryllupsdagen, skat.
Er det nøgler?
Hej skat, er du stadig vågen?
Nej.
Far elsker dig så meget.
Det ved du.
Jeg elsker også dig, far.
Vil du med ned til mit kontor?
Jeg vil gerne vise dig, hvad jeg arbejder på.
Hvad arbejder du på?
Det er en ny sag, kom.
Ok.
Hvordan var skolen i dag?
Godt nok. Vi læste en bog om Kipper, den glimtende hund.
Kipper, den glimtende hund.
Han er en glad hund.
Far?
Hvad, søde?
Må jeg få et kæledyr?
Måske, hvad for et kæledyr?
Måske en killing.
En killing? Selvfølgelig.
Bare gå ind, skat.
- Far? - Ja, skat?
Jeg vil gerne i seng igen.
Om lidt, skat.
Om lidt.
Far elsker dig højt. Det ved du.
Og jeg elsker dig, far.
Tak.
Var hun ikke vidunderlig?
- Du ser dejlig ud, skat. - Tak.
Jeg beder Rome om at bringe noget mere champagne.
- Fint. - Vil de have en, Sir?
Nej, tak.
Isabel ville blive oppe for at hilse på dig -
- men staklen faldt i søvn.
Det er et smukt billede.
Hun er en kvik lille pige.
Det er hun. Jennifer og jeg er meget lykkelige.
Vi er heldige.
Vi ser frem til at tilbringe...
Hvad er så dit navn?
Louis. Og dit?
Alan.
Identitets sammenfald.
Søger.
Kom nu.
Nej, jeg kan ikke bevæge mig.
Jeg kan ikke bevæge mig.
Jeg ved, at du har taget Bannisterprojektet -
- og jeg vil have det.
Jeg fandt noget, Delila.
Jeg mener, i et nyt projekt.
Noget vigtigt og jeg må undersøge det.
Det er...
Et nyt beskæringsprojekt?
Er det, det du fortæller mig om, Alan?
Det er mere end det.
Alan, du har set så meget liv -
- og alligevel fatter du det ikke.
Jeg mener, jeg har ikke hørt fra dig -
- siden den aften i din lejlighed.
Jeg behøver dig.
Hvorfor?
Hvorfor behøver du mig?
Der er ikke plads til mig hos dig.
Der er ikke engang plads til dig selv.
Du bliver nødt til at adskille dig fra den maskine.
Ja, ja.
Alan?
Alan.
Du ser herrens ud.
Hvad er der sket med dit ansigt?
Dette? Det er lige meget. Kom indenfor.
Du bestemte dig til, at denne scene, denne begivenhed -
- er hvad der gjorde kvinden, til hvad hun var.
Du har taget hele denne kvindes liv -
- og tegnet en lige linie til dette øjeblik.
Hvordan kan du tage sådan en beslutning?
Reduceret et liv ned til en...
Michael, vi må tage beslutninger om fortællinger.
Ellers vil der ikke være nogen fremvisninger.
Jeg køber den ikke.
Det behøver du heller ikke.
Du skal bare gøre det sådan. Tro mig.
Alan, skat, du ser mærkelig ud.
Jeg er ked af, at det ser sådan ud. Børnene roder.
Jeg er nødt til at tale med dig, alene.
Michael, kunne du ikke løbe ned til kiosken -
- og hente nogen cigaretter?
Vi har allerede otte pakker.
Så gå ned og lever dem tilbage, skat.
Vi har ikke brug for så mange.
Han er en følsom en.
Er du okay?
Jeg mødte Fletcher i går.
Er det rigtigt?
Ja.
Fletcher.
Han var en god assistent.
Hvad skete der med ham, efter han stoppede?
Han virker forandret.
Vi holdt kontakten i nogle år -
- og så fik hans søster Laura... Du husker Laura?
Hun fik en søn, som døde af leukæmi.
Han blev kun tolv. Hun kom aldrig over det.
Hun sad i dagevis og kiggede på hans ubeskårne Zoe arkiv -
- talte ikke med nogen.
Til sidst kunne hun ikke engang genkende Fletcher.
Derefter forsvandt han fuldstændig.
Tror du, han kunne være involveret i anti-implantatgrupper?
Jeg har hørt rygter -
- om at de skulle være ledet af en forhenværende beskærer.
Jeg har aldrig troet, at det kunne være Fletcher.
Han vil købe Bannisters arkiv.
Disse anti-implantatgrupper er blevet som religiøse fanatikere.
De gav Michael en ordentlig gang tæsk i går.
Det er ikke bare snak mere.
Hvis de ønsker Bannisters liv -
- er idioten ikke værd at kæmpe for.
Giv arkivet tilbage til enken.
Lad hende klare det.
Jeg kan ikke give det tilbage.
Der er en i det projekt, jeg ikke har set i årevis.
Jeg hader, når det sker.
Åh ja.
Han er til en fest i en stor menneskemængde -
- aldrig nævnt ved navn.
Jeg må finde ham.
Han er kun en birolle i Bannisters liv.
Jeg vil tage guillotinedagene -
- for at efterspore hans ansigt i arkivet.
Hvem er det?
En fra min barndom.
Bannisters liv er min eneste ledetråd.
OK. Gå igennem familien snus lidt rundt -
- fortæl dem, at du arbejder med projektet.
Det er måske hurtigere end at vente på guillotinen.
Vær forsigtig, Alan.
Nå -
- hvordan kan det være, at vi to mødes igen?
Det gør vi heller ikke.
Det er det forkerte svar, kammerat.
Vi har en fælles ven, Billy Finch.
Billy hvem?
Hold nu op. Jeg kender dig bedre end det.
Jeg kender alle dine små hemmeligheder, Oliver.
Hvordan kender du mit navn?
Jeg ved, at du kvalte de killinger, da du var 13 år.
Jeg ved, at arret i dit hoved er noget, du selv har gjort -
- og jeg ved, at du solgte Billy den pistol -
- han dræbte sin bror med.
De siger, at venner hjælper dig med at flytte -
- men gode venner, hjælper med at flytte lig, ikke?
Jeg ønsker det samme som Billy.
En pistol.
Tag den, tag den.
Og disse. Tag dem.
Tag dem allesammen.
Vær venlig at gå. Bare gå.
Tak, Ollie.
Pas på dig selv.
Jeg er her.
Er det derfor, vi skulle mødes her?
Jeg mente, at det ville være sikrest på den måde.
Hvordan har Thelma det?
Jeg kan ikke give dig Bannister, og det ved du godt.
Det er utroligt, når man tænker over det.
Hver tyvende af disse mennesker har et implantat.
Hvordan vil dette barn, huske sin mor om 20 år?
Vil han huske de specielle øjeblikke mellem dem -
- eller de øjeblikke, som du bestemmer er specielle?
Mit job er, at hjælpe folk med at huske -
- det de ønsker at huske, Fletcher.
Åh ja, det er ædelt.
Men jeg tror ikke, at du forstår størrelsen af skaden.
Der er ingen måde at måle -
- den ufattelige effekt Zoe implantatet har haft -
- på den måde folk relaterer sig til hinanden.
"Bliver jeg filmet?" "Skal jeg sige dette eller ej?"
"Hvad vil de tænke om 30 år, hvis jeg gør dette eller dette?"
Hvad med retten til ikke at blive fotograferet?
Retten til ikke, at poppe op i en fyrs fremvisning -
- uden at ane, at du blev filmet?
Jeg opfandt ikke teknologien.
Hvis ikke folk ønskede den, købte de den ikke, Fletcher.
Den opfylder et menneskeligt behov.
Alan, du gør mordere til helgener.
Det er derfor, vi har brug for Charles Bannister.
Han var et forbillede i offentligheden for Eye Tech -
- deres stjerneadvokat -
- yderst respekteret, elskede sin familie -
- gav penge til velgørenhed og hvis du får din vilje -
- er det alt, hvad folk får at vide.
Bannister er den første Eye Tech ansatte -
- hvis implantat, får lov til at forlade virksomhedens varetægt.
Hans enke kæmpede for det.
Vi ved, at hun skjuler noget, om ham og hans datter -
- og vi skal nok finde det.
Eye Techs hænder er ikke rene.
Bannisters implantat er bevis på det.
Du vil altså ødelægge Eye Tech med en skandale?
Absolut. Pressen vil gå amok.
Han er det perfekte offer.
Jeg skal bruge det arkiv.
Drejer det sig om din søster?
Du skal ikke nævne hendes navn!
Du ved ikke noget om det.
Hun har ikke noget med det at gøre.
Implantaterne ødelægger folks historie -
- og derved al historie -
- og jeg vil ikke sidde stille og se på at historien omskrives -
- for behagelige fremvisningers skyld.
Sig mig en ting.
Hvorfor står du øverst på listen -
- til at beskære svindlere og bedragere?
Fordi jeg tilgiver folk længe efter -
- at de kunne være straffet for deres synder.
Jeg ved, hvad du gør.
Hvorfor gør du det?
Ved du, hvad en syndeæder er?
Det er en forhistorisk tradition.
Når nogen døde, sendte de bud efter en syndeæder.
Syndeædere var socialt udstødte, marginaliserede personer.
De lagde liget på ryggen -
- satte brød og salt på brystkassen -
- og lagde mønter på øjenlågene.
Syndeæderne spiste brødet og saltet -
- og tog mønterne som betaling.
Ved at gøre dette, absorberede æderen -
- de afdødes synder og rensede deres sjæle -
- og sikrede dem fri passage til livet efter døden.
Det var deres arbejde.
Hvad med syndeæderen -
- hvem skal bære byrden af disse fejltagelser?
Er du bekymret for min sjæl, Fletcher?
Jeg vil have Bannister.
Du får ham ikke.
Kan du se den mand bag mig?
Jeg vil nødigt bringe ham ind i samtalen -
- men jeg vil gøre det, hvis jeg ikke har andet valg.
Alan!
Kan du huske det øjeblik -
- hvor du blev forelsket i din mand?
Min gud. Hvordan kan du stille sådan et spørgsmål?
Molen?
Ja, molen.
Han havde taget mig med ud på molen.
Det var forår.
Vi gik og han fortalte om...
Var det, mens du var på college?
Ja, jeg var på college -
- og jeg kan huske, at jeg så på ham -
- og tænkte, at det var manden -
- som jeg ville tilbringe resten af livet sammen med.
Jeg har kun et spørgsmål mere.
Der var en mand til en af jeres fester.
- En mand? - Ja, en mand med briller.
Du har måske bemærket dem. Det var meget tykke glas.
Tykke glas?
Mr. Hakman, hvordan er dette relevant?
Ubetydelige mennesker som jeg ikke engang kender, skal ikke med i fremvisningen.
Familie...
Karriere...
Lokalsamfund.
Det er, hvad jeg ønsker. Skær alt andet væk.
Kunne jeg tale med Isabel?
Lige nu?
Meget gerne.
Selvfølgelig.
Isabel?
Kan du huske, hvad jeg sagde til dig?
Mr. Hakman vil tale med dig om far.
Det er til fars fremvisning.
Fru Bannister?
Vi har et problem med leveringen af maden.
Hej, Isabel.
Goddag, Hr. Hakman.
"Hr. Hakman." Det er meget formelt.
Mit navn er Alan.
Smukt hus. Hvad sker der herinde?
Fødselsdagsfest for Mr. Froggy.
Tror du, Mr. Froggy ville have noget imod -
- at jeg lånte dig fra festen et øjeblik?
OK.
Hvem er det i din favn?
Min dukke.
Hvad er hendes navn?
Hun har ikke noget navn. Hun er bare en dukke.
Isabel, din far...
Min far er den bedste far i verden.
Han skulle til et stort møde en dag -
- men i stedet, tog han mig med ud at ride på heste.
Han læste historier for mig hver aften.
Sommetider fandt han selv på historierne -
- jeg vidste det, men jeg var ligeglad.
Din mor sagde, at vi skulle tale om din far.
Vi behøver ikke, hvis du ikke vil.
Det vil jeg ikke.
OK. Så lader vi være.
Da jeg var lidt ældre end dig -
- mistede jeg begge mine forældre.
Der er ikke ret mange, der forstår, hvad du føler.
Ikke ret mange.
Men jeg gør.
Du vil ikke have, at jeg snuser rundt og stiller spørgsmål.
Det har du ret i.
OK.
Alan -
- det er ikke rigtigt Mr. Froggy's fødselsdag.
Det er først om en uge.
Må jeg stille dig et spørgsmål? Så går jeg bagefter.
Der var en mand til en fest dine forældre holdt.
Det, der er specielt med den mand -
- er, at han bar briller med meget meget tykke glas.
Næsten lige så tykke som bunden af en flaske.
Hr. Hunt. Jeg bragte ham invitationen.
Hr. Hunt?
Var hans navn Louis Hunt?
Han var min lærer.
Er det rigtigt? Hvad underviser han i?
Han underviser ikke mere.
Han døde i et biluheld for et år siden.
Det var meget sørgeligt.
Var der en fremvisning, ligesom for din far?
Det ved jeg ikke.
Vi havde en dag i skolen, hvor vi talte om ham.
Tak, Isabel.
Alan?
Kan du bestemme, hvad min far kan huske?
På en måde... ja.
Kan du få ham til at glemme -
- at jeg tegnede på hans kontrakt med min tusch?
Det skal jeg nok.
Og at jeg rev Dottie så hårdt i håret -
- at hun skreg. Vil han glemme det?
Han vil glemme det.
Men du må ikke glemme det.
Hey, Alan -
- gider du slappe af.
Der er ingen, der følger efter os. Okay?
Det er virkelig en stor tjeneste, jeg gør dig her.
Du er heldig med, at min fætter Karim arbejder sent i aften.
Tak.
Hvad er fyrens navn?
Louis Hunt.
Hvis han havde et implantat -
- skulle der være et arkiv med det herinde.
Jeg kan miste mit job, ved at slippe beskærere herind.
Lad nu være, Karim. Ville jeg skabe problemer for dig?
De kan spore enhver, der får adgang til data fra en computer -
- så dette er det bedste, jeg kan gøre. Skynd dig.
Vent.
Dette er stamtræer.
Jeg kender ikke hans familie. Hvordan bruger jeg det?
De er sorteret efter serienumre -
- alfabetisk på kasserne -
- og derefter sorteret efter implantationsdato.
Han er på min alder -
- så det er en 1500 serie.
2000. Fedt.
Hunt.
Ingen Hunt.
Alan!
Alan, har du det godt?
Jeg har det fint.
OK.
Hej, Hr. og fru Hakman -
- og velkommen til EYE Tech familien.
I har taget en vigtig beslutning.
I har bestilt et Zoe implantat til jeres ufødte søn.
Hvad betyder det?
Udødelighed.
Vores skattede øjeblikke sammen skal ikke længere -
- blegne og forsvinde over tid.
Husk, Zoe implantatet er helt organisk -
- og da det vokser -
- sammen med jeres barns hjerne og nervecentre -
- er det usporligt.
Hvornår er det, det rigtige tidspunkt at fortælle barnet -
- om dets mirakuløse gave?
Når de fylder 21 år -
- er de fleste bærere modne nok til at forstå -
- og fra da af kan jeres søn leve livet -
- i visheden om at til evig tid -
- vil hans erfaringer og eventyr blive genset og skattet -
- og det er, hvad store hukommelser er lavet af.
Tillykke.
Min gud. Det er mig.
Det er mig.
Du tager folks liv, og laver løgne af dem.
Min far er den bedste i verden.
Det er utroligt, når man tænker over det.
Hver tyvende af disse mennesker har et implantat.
Hvornår er det, det rigtige tidspunkt at fortælle barnet -
- om dets mirakuløse gave?
Hvordan er folks liv? Giver det mening?
Det synes altsammen at være så enormt og så tilfældigt.
Dette er det virkelige liv.
Lad være med det. Vi har ikke engang lov til at være her.
Du tager mordere og gør dem til helgener.
De er her allesammen!
- Bare en fra min barndom. - Brug din egen hukommelse!
Hvad med syndeæderen, der bærer byrden...
Ud af mit hovede!
Åh nej.
Alan -
- dit opkald gjorde mig så bekymret.
Jeg så spejlet.
Hvad skete der med dig?
Jeg så noget.
All right.
Du kan ikke lade dit arbejde påvirke dig på den måde.
Vil du ikke nok blive.
Hvad har du at spise i denne losseplads?
Ikke meget.
Prøv at kigge i skabene.
Skabet.
Jeg så det i et projekt, jeg arbejdede på.
En urtekræmmer. Det så interessant ud.
Det er afskyeligt.
Nå -
- så må vi jo bestille udefra.
Jeg skal vise dig noget.
Jeg har aldrig vist det til nogen.
Hvad er det?
Visse implantater har en defekt.
De kan ikke skelne mellem, hvad øjnene ser -
- og hvad hjernen ser.
Hvad?
Hvad var det her? Drømme?
Ja, drømme. Dagdrømme. Hallucinationer.
Det er så smukt.
Hvor skal du hen, Alan?
Lad os så gøre det.
Nej, ikke nu.
Der er nogen deroppe.
Dette skal være rent. Ikke rodet.
Rent, beskidt. Det er hip som hap for mig.
Jeg tror, han er beskærer. Vil du ordne ham?
Ja, Jeg ordner ham.
Hej.
Du kan følge efter hende.
Ved du, hvordan det virker?
Nej, overhovedet ikke.
OK. Vi tegner synkrone tatoveringer -
- med elektrosyntetisk blæk.
Det skaber et magnetfelt -
- der skaber interferrens for Zoe implantatet -
- så det ikke længere kan optage video og audio -
- fra det øjeblik af.
Først laver vi audiotatoveringen -
- og så venter vi en uge.
Hvis du ikke får migræne, og din krop kan klare det -
- laver vi derefter videotatoveringen.
Skal det dække hele mit ansigt?
Nej.
Fyrene der... de er bare unge og vrede.
Skal det være diskret.
Meget.
Ja.
Gør det ondt?
Åh ja.
Fletcher?
Jeg er bevæbnet.
Hvad er der i vejen, Delila?
Kan du huske, den tilbagevendende drøm jeg har?
Hvor jeg bliver yngre og yngre? Jeg har haft den igen.
Gør jeg dig glad?
Ja.
Nå, men jeg gør mig selv ulykkelig.
Det er bare, fordi du er fjollet.
Du er fjollet.
Hvordan kan du ikke være lykkelig lige nu?
Jeg synes, at de første bøger jeg læste, var meget sørgelige.
Hvorfor laver de børnebøger så sørgelige?
De er altid frygteligt tragiske.
Det er ikke svært, at få den her til at afspille diske.
Slet ikke svært.
- Delila... - Hold kæft!
Det var min gamle kæreste, din idiot.
Er det derfor, at du ville være sammen med mig?
Fordi du så et bevis på, at du kunne lide mig?
Nej.
Disse øjeblikke -
- tilhører mig, Alan.
De gode og de dårlige.
De er mine og hans!
Skulle du kunne tage dem fra mig?
Nej! Nej! Rør mig ikke!
En pistol.
Hvem er du?
Jeg beder dig, nej!
Hvem er du, Alan?
Nej! Nej!
Nej!
Hvorfor gjorde du det?
Mine!
Du er her stadig.
Alan, det er i stykker.
Implantatet er beskadiget.
Ikke engang Gud kunne genskabe det arkiv -
- og det ved du.
Så må vi gå ind på et andet liv.
OK. Hvor er det?
Mit implantat.
Hvad?
Det jeg har i hovedet.
Vil du også slå mig?
Alle andre har.
Den fortjente jeg.
Du fortjener meget mere end det, Hakman.
Hvorfor har du ikke fortalt os det, Alan?
Fordi jeg ikke vidste det, før jeg fandt arkivet hos EYE Tech.
Jeg troede ikke, at mine forældre havde råd til det.
Det viser sig, at de tog et lån for at få råd.
Hvordan kan det gå til, at du ikke vidste det?
De døde, før de nåede at fortælle mig det.
De nåede det aldrig.
Du kender kodekset, Alan. Det er en af vore vigtigste teser.
En beskærer, må ikke have et Zoe implantat.
Jeg skal have adgang til det arkiv. Lige nu.
Så det skal du? Det er umuligt.
Åh, nej, det er muligt.
Du gjorde det før.
Forsøgte at få adgang til et arkiv, hvor bæreren stadig var i live.
Ja. Det gjorde jeg -
- og kvinden kom sig aldrig igen, Alan.
Jeg vil ikke forsøge det igen.
Så ved du, hvordan det er at være hjemsøgt.
En hukommelse -
- en eneste episode, har gjort mig til den, jeg er.
Jeg kan ikke finde fred. Skyldfølelsen slider mig i stykker -
- men nu har jeg chancen for at finde sandheden.
Jeg må gribe den chance.
Alan, du bragte et implantat ind iblandt os.
Hvorfor skulle jeg hjælpe dig?
Hvis jeg prøver selv, vil jeg dø.
Og jeg vil forsøge det selv.
Vi har været venner i for lang tid, min kære.
Jeg kan ikke lade dig begå selvmord, vel?
Men du må forstå, at du aldrig kan beskære igen.
Ja.
Sidste gang jeg prøvede dette, brød kvindens nervesystem -
- sammen øjeblikkeligt. Nervesystemet kunne ikke klare det.
Hun var nulstillet for resten af livet.
Husk -
- jeg kan ikke kopiere noget ind på en harddisk.
Du kan kun se det.
Ved du nøjagtigt, hvilken scene du vil se?
Det kan du tro.
Du har fem minutter.
Det er for risikabelt, hvis der går længere tid.
OK.
Christie.
Jeg husker hende.
Det er mig.
Alan.
Jeg er der næsten.
Her er det.
Kom og tag mig.
Lad os gå ned igen.
Gør det ikke!
Vi mødes nede i bunden igen.
Hold ud. Jeg kommer.
Nej. Vent. Vent.
Den er ikke stabil mere.
Louis, stop nu.
Jeg kan ikke bevæge mig!
OK, Louis, du kan klare det.
Bare et par skridt mere.
Grib min hånd!
Vent!
Alan...
- Vi er færdige! Vi er færdige! - Alan, hiv stikket ud.
Det kan jeg ikke.
Alan!
Alan?
Jeg har det fint.
Er du klar over, hvor tæt det var på at gå galt?
Jeg så ham.
Jeg prøvede at hjælpe.
Jeg sagde, at han skulle vende om.
Han ville ikke høre.
Han faldt, men -
- han trak vejret.
Det var ikke blod.
Det var maling.
Nu kan jeg huske det.
Tak.
Leder du efter denne her?
Implantatets historie.
Du må hellere finde dig en anden perfekt kandidat.
Ved du, hvor meget planlægning, det krævede -
- for at få adgang til Bannister's arkiv? Gør du?
Han døde af et hjertetilfælde.
Jeg var årsagen.
Har du ikke fattet det endnu?
Det er, der nok ikke nogen der gør.
Han laver garanteret stadig gode notater. Tror du ikke, Alan?
Det hele?
Det hele.
Det var et skrækkeligt uheld.
Af og til kan de ældre Guillotiner beskadige et Zoe implantat.
Man kan ikke erstatte din mands liv.
Han fortjente en fremvisning -
- og en plads i jeres Zoe familietræ.
Jeg er ked af det.
Vil du... vinke farvel til salæret?
Selvfølgelig.
Og du vil ikke tale om Charles til nogen?
Hvad kan man gøre? Ulykker sker jo.
Måske har nogen ting bedre af at være glemt.
Måske.
Isabel, du forskrækkede mig.
Isabel, skat, Hvad er der i vejen?
Isabel.
Isabel, hvad...
Hvad er der galt, skat?
Isabel.
Var det en ven?
Ja. Noget i den retning.
Jeg hører, at du ikke beskærer mere.
Jeg har fået nok af andre menneskers liv.
Stop, Alan. Jeg kan ikke lade dig gå.
Hvad nu?
Rygterne går hurtigt, der hvor jeg kommer fra.
Rygtet siger, at en beskærer fik lavet en synkroniseringstatovering.
Rygtet siger, at det er dig.
Du så implantatet. Det var ødelagt. Ubrugeligt.
Dig.
Bannister's arkiv er væk, men du har set hans liv.
Det er krypteret ind i dit implantat.
Vil du se på det?
Kom og tag mig.
Han havde aftalt et stort møde en dag -
- men han tog mig med ud for at ride på heste i stedet.
Han læste historier for mig hver aften.
Nogen gange fandt han selv på dem -
- jeg vidste det godt, men jeg var ligeglad.
Din mor sagde, at jeg var her for at tale om din far.
Det behøver vi ikke, hvis du ikke vil.
- Far? - Ja, søde?
- Alan, for guds skyld! - Jeg vil gerne tilbage i seng.
- Det er John's fødselsdag. - Vi skal have kødboller.
Italiensk. Du elsker italiensk. En skål.
- Tillykke med fødselsdagen, John. - Tillykke med fødselsdagen, Fletcher.
Tak, Alan.
Alan, tag avisen ned. Kom nu.
Vågner du ikke snart op og bliver lidt glad?
Det tjener et højere formål, Alan.
Dit liv vil få stor betydning.
Det lover jeg.